Că AUR joacă rolul idiotului util al lui Putin este indiscutabil. Ei fac munca în interesul lui Putin, nu neapărat primind indicații de la Moscova; pentru ce să dea Putin bani, dacă se descurcă pe banii lor, să-l servească?
![](https://spotmedia.ro/wp-content/uploads/2024/03/Valeriu-Pasa-370x370-1.jpg)
Valeriu Pașa, expert WatchDog, Republica Moldova, arată, într-un interviu acordat spotmedia.ro, cum a pregătit Moscova planul de destabilizare a Republicii Moldova, prin preluarea controlului politic, pentru că economic, Rusia nu mai are instrumente.
Sunt foarte multe semnale în ultima vreme privind încercările Rusiei de a destabiliza Chișinăul. A fost acordată o atenție foarte mare la București, cel puțin în media, în spațiul public, acțiunilor din Transnistria. Acum avem acea fotografie cu Putin sau cu sosia lui Putin și bașcana Găgăuziei. Ce ce e nou, pentru că Moldova nu e acum luată drept țință pentru prima data?
Nu e prima dată. Este continuarea acțiunilor subversive pe care Federația Rusă le-a făcut constant pe toată durata perioadei de independență a Republicii Moldova. Acum, ei își intensifică acțiunile de destabilizare, de hărțuire a Republicii Moldova, cred că ăsta ar fi termenul cel mai potrivit, și pentru asta utilizează toate metodele care le au la dispoziție.
Am văzut și briefing-ul de presă, plus raportul publicat de Serviciul de Informații și Securitate al Republicii Moldova, în care în mod destul de transparent se face referință la planurile Rusiei, care au intrat în posesia serviciilor speciale din țara noastră.
Cel mai important lucru pe care trebuie să-l desprindem este că scopul final al Rusiei este preluarea controlului asupra puterii politice de la Chișinău prin intermediul alegerilor parlamentare din vara anului viitor, din 2025, iar până atunci ei trebuie să-și creeze un context cât mai propice, cu lume dezamăgită de actuala guvernare, cu lume cât mai dezamăgită de opțiunea de integrare europeană, cu o lume care devine cât mai disperată pentru condiția economică.
Având și un context sau un background obiectiv, situația economică nu este simplă deloc și s-a înrăutățit chiar din cauza agresiunii Federației Ruse împotriva Ucrainei. Economic, Republica Moldova a fost lovită foarte dur, plus acțiunile agresive ale Federației Ruse în domeniul energetic, începând încă cu anul 2021, au costat foarte mult atât bugetul public, cât și bugetele fiecărei familii care achită facturi în Republica Moldova.
Deci fiecare cetățean a simțit asta în propriul buzunar. Toate aceste greutăți sunt amplificate sau percepția acestor greutăți este amplificată de campaniile de influențare a opiniei publice, de dezinformare, care se întâmplă non-stop și sunt masive.
Când spun masive, înseamnă că ajung la foarte mulți cetățeni, aceste mesaje sunt bine pregătite, țintesc fricile și emoțiile cetățeanului de rând. Sunt emise concomitent de mulți speakeri publici, multe canale media și în mod absolut evident, vorbim și despre politicieni.
Rusia, astăzi, nu prea mai poate să creeze probleme adiționale Republicii Moldova, și-au cam tras toate munițiile pe care le-au avut în războiul economic contra Republicii Moldova, război pe care regimul Putin îl duce de la mijlocul anilor 2000. Indiferent de guvernarea care a fost la Chișinău, Moscova a făcut uz de de instrumente politice, de a limita comerțul bilateral și asta a costat oamenii de afaceri. Asta a costat locuri de muncă, asta a costat oportunități.
Dacă Federația Rusă ar fi aplicat mereu în relația cu Republica Moldova regulile, acordurile bilaterale și acele acorduri în cadrul CSI, atunci exportatorii moldoveni și vorbim de producătorii agricoli, producătorii de vinuri, nu ar fi nevoiți să plece de pe piața rusă, care era una destul de bună, însă implicând costuri majore.
Asta a dus și la transformarea Republicii Moldova în plan economic, la reorientarea puternică a comerțului externi, exporturi și importuri. Astăzi, Rusia nu prea poate să ne mai dea bătăi de cap în plus în acest plan. De aceea utilizează la maxim, pe undeva în exces, aceste instrumente de război politic, de amestec în politica internă, de sponsorizare a unor partide care, odată ajunse la putere, vor executa ordinele de la Moscova și nu vor urma interesul național. Asta e ce face Rusia. Pentru asta, pentru succesul acestei campanii sau acestui plan au nevoie de multe neliniște, frici amplificate, de percepția unui stat slab.
De aceea aceste proteste sunt necesare.
În plus, ei încearcă să convingă cetățenii Republici Moldova că nici țările Uniunii Europene nu susțin guvernarea de la Chișinău și implicit Republica Moldova. De aceea, de exemplu, au avut ei nevoie să facă un protest din ăsta, imitativ, la București, în jurul summitului PPE și vedem că Federația Rusă, prin intermediul lui Ilan Șor, angajează oameni, câteva sute de oameni și îi trimite la București să poată să facă ei apoi știri că uitați, vedeți, că și în România protestează împotriva Maiei Sandu.
E un semn de legătură directă între George Simion și Ilan Șor și Rusia? Pentru că protestul de la București a fost organizat de AUR.
Nu cred, nu. Nu sunt de departe fanul lui George Simion, dar nu cred că asta e. Însă partidul AUR, în încrengătura sa din Republica Moldova, are oameni cu legături extrem de dubioase, conexiuni care au fost expuse la anumite momente de jurnaliștii de investigații cu oligarhi ca Veaceslav Platon.
Pe mine mai mult mă îngrijorează legătura între Ilan Șor sau instituțiile media care îl deservesc și campaniile lui de dezinformare cu o grupare de propagandiști și nu mă tem să le spun pro-putiniștii de la București, conduși de Cosmin Gușă. Vedem că declarațiile personajelor precum Ion Cristoiu, de exemplu, sunt preluate și utilizate la greu de propaganda pro-rusă, anti-europeană din Republica Moldova, pentru că zice unul din România, e mai credibil. Dacă zic ei că e rău, NATO e rău, Maia Sandu e rea, atunci știu ei ce spun. Și sunt surprins. Sunt surprins de faptul că instituțiilie statului român nu investighează activitatea acestor oameni.
Acum, că partidul AUR joacă rolul idiotului util al lui Putin este indiscutabil. Dar oamenii de la vârful acestui partid înțeleg foarte bine ce inepții le spun românilor atunci când, în esență, îi cheamă să abandoneze apartenența României la lumea occidentală. Ei fac munca în interesul lui Putin, nu neapărat primind indicații de la Moscova. Pentru ce să dea Putin bani, dacă se descurcă pe banii lor, să-i facă interesul lui Putin?
La București, unul dintre narativele antioccidentalilor, să spunem, a fost și acela al intereselor revizioniste pe care le-ar avea în România. Tema a fost lansată de Rusia, a fost preluată cumva în România. Cum s-a auzit asta la Chișinău?
Eu nu aș fi întocmai de acord că a fost temă lansată de Rusia. Rusia a urcat, în cazul României, pe o temă recurentă. O temă care nu are o apreciere univocă.
Viziunea unionistă este cumva relativ firească și a fost una legitimă pe parcursul anilor. În același timp, a fost fluturată mai mult la Chișinău, mai puțin la București. Dar la București, practic, n-o să găsiți partid politic care în declarațiile publice, în special în contexte comemorative, n-o să zică discursuri unioniste. Da, mi-l aduc aminte, cred că era Dragnea, la o aniversare în Parlament: să ne unim, fără să pună niciun fel de valoare. Deci un populism de cea mai joasă speță. Niciodată proiectul unionist după anul 1989 nu a fost nu o prioritate, ci măcar o viziune.
Clasa politică din România niciodată nu a luat în serios opțiunea unirii cu Republica Moldova. Deci, aceste discursuri politicianiste sunt despre nimic, nu au cuprins niciodată niciun fel de acțiuni reale. Bun, asta a durat zeci de ani. Astăzi, acest discurs are o cu totul altă conotație, în contextul în care Vladimir Putin, prin acest război, vrea să întoarcă Europa în logica secolului al XIX-lea.
Aceste viziuni românești, care sunt larg răspândite în Republica Moldova, la fel, și-au schimbat un pic nuanțele. Nu mai este atât de mult scoasă în prim-plan opțiunea unirii politice. Ea este substituită cu acțiuni de apropiere în plan politic, social, economic, prin aderarea la Uniunea Europeană, prin intensificarea cooperării, prin construcția de infrastructură, prin atragerea de investiții, prin relații economice.
România de mult este partenerul numărul unu economic al Republicii Moldova, în cifre. Din cauza importurilor la prețuri foarte mari a gazelor din Federația Rusă, Federația a mai fost un timp acolo sus, în top. Dar dacă vorbim despre exporturi, de foarte mult timp, România este piața numărul unu pentru Republica Moldova. Și, iată, aceste lucruri contează foarte mult.
Dacă o să ne uităm astăzi în sondajele de opinie făcute în Republica Moldova, o să vedem că sunt 40% - și aici nu luăm în calcul diaspora, pentru că dacă am lua în calcul și diaspora, am trece de 50% -, numărul celor care ar opta pentru unirea cu România, dar peste jumătate dintre ei ar face-o dintr-o viziune pragmatică, din înțelegerea că România nu este un stat strain.
Pe de o parte, unirea cu România nu ar duce la pierderea identității, pe de altă parte, e un stat mult mai puternic, capabil să-și protejeze cetățenii, să le ofere mai multe oportunități. Da, este un fel de unionism destul de pragmatic. E un mixt, de fapt. În același timp, partidele care și-au făcut prioritatea numărul unu în Republica Moldova doar din discursul despre unirea cu România nu au nicio tracțiune la public. E o discuție foarte complicată, dar eu nu aș plasa orice manifestare de unionism în sfera acțiunilor rusești.
Care sunt principalele narative ale Rusiei la Chișinău zilele acestea? E totuși uimitor că Rusia a reușit să-și păstreze întreaga mașină de propagandă nu doar în Moldova, ci și în Occident, în condițiile în care e de doi ani într-un război care i-a uzat economia, i-a uzat societatea.
Asta spune foarte multe despre eficiența statelor europene și a Republicii Moldova ca stat. Incapacitatea de a stopa, de a bloca și pedepsi aceste acțiuni spune foarte multe despre cât de funcțional este statul de drept.
În primul rând, narativele din ultimele zile foarte mult sunt despre această pretinsă presiune din partea Chișinăului către autorități locale sau, mă rog, zone specifice, cum ar fi Transnistria. Găgăuzia. Vor să arate că Chișinăul pune presiune pe Găgăuzia, fără niciun fel de argumente. Este aberant și este o minciună absolută. Cheltuielile per capita, cheltuielile publice pe care le execută în autonomia găgăuză sunt aproape dublu peste media la nivel național. Da, deci Chișinăul subvenționează la greu această regiune.
Mai mult, acești bani sunt puși la dispoziția autorităților din autonomie într-o mult mai mare măsură decât beneficiază autoritățile locale din alte zone. Aici, ar fi cazul să vorbim despre o discriminare nepermisă față de alte regiuni și în această realitate ei se plâng că se pune pe ei presiuni. În felul ăsta alimentează și agenda internă din Rusia.
Dar povestea asta n-a început atât de mult doar cu Găgăuzia și cu Transnistria. Mai întâi, a fost o campanie extrem de agresivă și intensă de acuzații de presiune asupra autorităților municipiului Chișinău. Deci e o chestie relativ nouă asta cu acuzația că încălcați autonomia, că ne-ați luat banii, că nu ne-ați dat.
Se coordonează destul de bine actorii pro-ruși pe față, cum e conducere autonomiei găgăuze, sau Ilan Șor sau Partidul Socialist și cei care pretind că sunt pro-europeni, cum este fosta bașcană a Găgăuziei sau cum este primarul Chișinăului, Ceban, pentru că el una spune și vedem ce face, în afară de faptul că zice că vrea ca Moldova să intre în Uniunea Europeană, n-a făcut nimic să susțină acest discurs. Auzim de la el că această guvernare încalcă normele și standardele europene, spune omul care încă și acuma figurează student la doctorat în Moscova, la Academia de administrație a lui Putin.
Pe sondaje, Maia Sandu pare reconfirmată. Are o poziție bună pentru următoarele alegeri față de partide, pentru că pericolul ar putea să vină de la o alianță între Dodon și partidele lui Șor. De ce această diferență?
Din punctul meu de vedere, partidul PAS mereu a avut un rating mai jos decât ratingul prezidențial al Maiei Sandu. Discrepanța variază, a fost și 10%, acum e mai puțin. Realitatea politică este că capitalul politic al partidului de guvernare este practic exclusiv cel al Maiei Sandu, ea încearcă să-i tragă în sus, iar ei o trag în jos. Cam asta se întâmplă. PAS suferă grave probleme de lideri. Din păcate, acest partid nu s-a dezvoltat, odată ajuns la putere. La nivel central, practic nu au apărut fețe de lideri, nu au aderat oameni din afara partidului, din mediul de afaceri, din mediul academic, din societatea civilă.
Poate fi compromis referendumul de aderare la UE?
Există riscuri legate de acest referendum. Discursul opoziției pro-ruse este unul de substituire a subiectului de discuții.
Dodon, Șor, Ceban și alții vor încerca să transforme asta într-un referendum pro sau contra partidul de guvernare, lucru foarte periculos, pentru că dacă le reușește să schimbe paradigma discuției, să creeze această dihotomie falsă, o să avem marea majoritate a cetățenilor care ar vrea în UE, dar o să voteze contra, că înțeleg ei că așa dau notă partidului de guvernare.
Eu cred că, în realitate, ratingurile partidului de guvernare sunt ceva mai bune, iar având în vedere câte crize s-au suprapus, având în vedere cât de prost politic comunică acest partid, având în vedere că au propulsat în funcții publice o sumedenie de nume fără niciun fel de experiență și care au gafat destul de mult în anumite situații, exact din lipsa de experiență administrativă, ei conduc foarte bine.
Problema majoră stă în lipsa unei alternative pe flancul pro-european veritabil.
Problema este că nu avem niște pro-europeni veritabili, unii oameni care vor fi dedicați reformelor, în special în în domeniul justiției și luptei împotriva corupției, care să constituie o alternativă sănătoasă partidului de guvernare. Asta e marea problemă și aici nu putem da vina pe partidul de guvernare, că de ce nu a apărut o altă forță politică capabilă să le dea o competiție serioasă pe flancul ăsta pro-european.
De vreme ce știm că Ilan Șor călătorește la Moscova, este fugar, cum de el reușește să controleze în continuare partide care sunt lăsate să candideze? Există mecanisme cum au fost folosite, cu închiderea unor instituții media care propagau pe față manipulările Rusiei, pentru a limita aceste partide. Cum facem asta democratic?
Asta e, cum faci să fie și democratic? Și Republica Moldova este un stat de drept și chiar atunci când ne dăm foarte bine seama ce se întâmplă, suntem nevoiți să mergem pe calea corectă. Și asta durează mai mult.
Republica Moldova are o vulnerabilitate extrem de gravă, care este sistemul justiției, unul care nu este reformat. Unul care este plin de oameni extrem de corupți, care sunt loiali regimurilor oligarhice care i-au propulsat și care i-au făcut să trăiască bine, i-au făcut milionari într-o țară extrem de săracă și ăștia continuă să se acopere unii pe alții, să saboteze orice investigații pe teme sensibile.
Mai mult de atât, unii dintre procurori, judecători, care sunt destul de OK, sunt decenți să spunem așa, ezită foarte mult.
Eu o să vă dau un citat de la cineva cu care am vorbit la un moment dat din justiție: “Noi nu facem politică”.
Păi, stați un pic, vorbim despre securitatea națională, uitați-vă ce se întâmplă. E o mare, mare ezitare. Sunt foarte puțini oameni în organele procuraturii și în curți care vor avea curajul să ia niște decizii, să examineze rapid.
În mod normal, trebuie să explici unui judecător de ce e o chestie care ține de securitatea națională. Trebuie să ne mișcăm repede, pentru că altfel riscăm să perpetuăm impunitatea pe, de exemplu, coruperea alegătorilor sau finanțarea ilegală a partidelor, sau finanțarea ilegală a unor instituții de presă ș.a.m.d.
Ei o să examineze, o să amâne de zeci de ori ședințe, o să găsească tertipuri pentru a nu-și asuma răspunderea, nu neapărat pentru că au luat mită de la Ilan Șor, deși sunt absolut sigur că sunt și astfel de cazuri, dar pentru că nu vor ei să-și asume răspunderea. E una când vrei să fii neutru față de diferite forțe politice, dar totuși naționale, și e cu totul altceva când vorbim despre operațiunile serviciilor speciale ruse, pentru că în final astea coordonează toate acțiunile lui Șor și acoliților lui.
Transcriptul interviului a fost realizat cu aplicația Vatis Tech